"Kære Precious. Du må først og fremmest tænke på dig selv."
"Det kan være forkert at beholde Abdul. At læse og skrive er vigtigt."
"Kom tilbage til skolen. Du er kun 17 år."
Det her ligner et kæmpekondom.
- Det kan jeg bruge med søster John. - Ikke som du ser ud med det hår.
- Han ligner en homoseksuel. - Jeg har din dagbog.
- Er der noget galt? - Nej.
- Er du sikker? - Ja.
Jeg keder mig, jeg smutter. Farvel.
- Farvel, ms. Tootsie. - Du har en grim mund.
Du har en grim hat.
Du burde ikke omgås piger som hende.
Her er babyen, det er nok sidste gang du ser ham.
Mormor siger, kun hunde føder hvalpe og går fra dem.
- Så sagde hun "ikke engang en hund". - Jeg er stolt, du er ikke som din mor.
Hvor var din mormor, da din far misbrugte dig, hvor er Mongo nu?
Hvad er bedst for dig nu?
De spørger om så meget. Ind i mellem vil jeg helst dø.
Jeg vil bare være en god mor.
Det kan betyde at lade Abdul vokse op hos nogen, der kan hjælpe ham.
Jeg er den, der bedst kan hjælpe mit barn.
Hvem vil hjælpe dig? Hvordan vil du forsørge dig?
Hvordan vil du lære at læse og skrive?
Socialkontoret hjalp mor.
Hvor meget synes du egentlig, de har hjulpet hende?
Du kan tage college-adgangsprøven og komme på college, du kan gøre alt.
TILLYKKE
DET ER EN DRENG
Du er tilbage. Hvad hedder han? Må jeg holde ham?
Davs, Precious.
Davs.
Du fik barnet. - En dreng.
Hvor har du været så længe?
Lad mig se ham.
Må jeg holde ham?
Han ligner sin far.
Han hedder Abdul.
Stil det der og hent mig noget at drikke.
Din møgkælling! Din lede sæk!
- Er du skør? - Om jeg er skør?
Du ødelagde mit liv. Du stjal min mand og fødte hans barn!
Og du fik stoppet min kontanthjælp, din røv!
Jeg er ikke dum! Og din mand voldtog mig!
Ingen voldtog dig! Du holder hænderne fra mig!
Mary, lad pigen være!
Må jeg se barnet.
A, B, C, D...
... E, F, G, H...
... I, J, K, L...
- Jeg er træt af at gå i byen. - Ja, alle er ude efter ens penge.
Jeg ringer til politiet.
Fortæl mig, hvad du ser derinde.
Jeg kunne se på ms. Rains ansigt, at jeg ikke ville være hjemløs mere.
Men jeg ved ikke, hvor jeg havner.
Jeg har ondt af hende, hun er lærerinde, ikke socialrådgiver.
- Hvad sker der? - Sig til de andre, de skal skrive.
Den ældste har ansvaret. Det ikke er dig, Consuelo.
- Jeg kan ikke blive... - Det kan jeg ikke tage mig af nu.
Her, køb noget tøj til Precious. Jeg vil have resten af pengene tilbage.
16 år gammel. Et tre dage gammelt spædbarn.
Barnet bløder ikke. Jeg tror, det er Precious' blod.
Vi finder et sted, du kan bo.
- Jo Ann, du kommer for sent. - Rhonda, du er ikke lærerinden.
Jo, ms. Rain har travlt med Precious i dag, så jeg er lærerinden.
- Ja, hvorfor? - Sæt dig ned og tag din bog frem.
- Vil du synge en rap for den lille? - Hvad laver babyen her?
Jo Ann rapper for dig. Hun er god nok.
- Hvorfor er barnet i et blodigt tæppe? - Hvad er det, der er så sjovt?
- Hvad er der sket? - Du tager aldrig noget alvorligt.
- Jermaine, jeg forventer mere af dig. - Lad være at grine af barnet.
Queens... Jeg ringer tilbage.
- Sig nu, hvad der er sket. - Det er ikke sjovt.
Jeg har en ven fra Vestindien, der sidder i byrådet.
Undervisningsplanen siger, vi skal...
Claireece Jones.
- Dav, ms. Lisa. Hvordan har De det? - Det ved jeg ikke.
Jeg så filmen "Barfly" i går. Det var noget værre møg.
- Det er jeg ked af. - Der er noget galt med dig, Precious.
- Barnet stinker. - Vi har ingen bleer, sæt dig ned.
- Jeg sidder. - På din plads.
For det første...
"Luk jeres bomba-raz!"
Hvorfor underviser Rhonda? Hun kan ikke engang tale engelsk.
- Lad Rhonda styre klassen. - Hvad fanden skal det betyde?
Ja, Brenda, er du der?
De sidste fire tal er 2421.
- Hvordan staver man "vandmand"? - V a n d m a n d.
- Kan du stave til tæve? - Vi ser på det.
- Jeg giver dig det første bogstav. - Hvad med illegal immigrant?
Fint, tak.
Consuelo er en tæve. Jo Ann er ikke en tæve.
Perfekt. Du får en guldstjerne.
- Hun er vild med det. - Hun er bare usikker.
- Tror du? - Ja.
- Kyllingen smagte godt. - Er du blevet mæt?
Er der mere? Måske senere, ikke nu.
- Jeg vil nødig virke grådig. - Det er du ikke. Spis bare.
- Jeg spiser nok for meget ind i mellem. - Nej, du gør ikke.
- Er det dig, Blu? - Hvad laver du her?
- Jeg bor her, hvorfor kaldte du ikke? - Davs, skat.
- Det er Katherine, Precious. - Hvor hyggeligt endelig at møde dig.
Du godeste, de er lesbiske.
- Det er Abdul. - Hvor er han smuk, han ligner dig.
- Må jeg holde ham? - Ved du hvordan?
Men det er pænt af dem at lade mig bo her, til jeg får et sted.
Han er tung, jamen dog...
Det er nok sådan dem i fjernsynet har det ved juletid.
- Du ved, hvordan du er, du taber alt... - De er søde ved mig og Abdul.
- Hold ham med begge hænder. - Abdul...
- God jul, Precious. - Tak.
Hvorfor er folk, som ikke kender mig, sødere ved mig end min mor og far?
Jeg følte mig helt varm.
Jeg er bare bekymret for den lille med kattene ovenpå.
Mormor er bange for mor, det er derfor jeg ikke må bo der.
Ms. Rain siger, man ikke skal være bange.
Hun er nok ikke bange for mor.
- Ville du ikke mistænke noget? - Skriv bogen.
- For hvem? - Ingen, hvis du ikke skriver den.
- Precious skriver hver dag, prøv det. - Passer det?
- Hvad skriver du om? - Ting...
Om mit liv. Om Abdul.
Hvorfor kan I ikke lide McDonalds?
Katherine lavede en sammenligning, så hende pointe blev lettere at forstå.
De taler som tv-kanaler, jeg ikke ser.
Jeg er glad for, Abdul hører dem, for jeg ved, de er kloge.
Han røg som en skorsten.
- Jeg fatter ikke et ord. - Forstår du?
- Ser I Oprah? - Nej, jeg kommer for sent hjem.
Mor siger, homoer er dårlige mennesker.
Mor, det var ikke homoer, der voldtog mig, hvad gør det dig til?
Det var ikke homoer, der lod mig sidde uden at lære noget.
Det er ikke homoer, der sælger crack i Harlem.
Gad vide, hvad Oprah siger om det? Ms. Rain gav mig kridtet i hånden.
Og gjorde mig til alfabetets dronning.
Da jeg kom ind i et bosted, lærte jeg at give bogstaverne lyd.
Jeg skrev og læste.
Så fik jeg en præmie af borgmesteren. En check for min udvikling.
Sikken fest.
Vis, hvad du kan.
Alle kom. Sygeplejer John og hele personalet.
- Selv Miss Katherine kom. - Precious!
Lad mig se, Jo Ann.
- Ja? - Hvad er det der?
- Hvad ligner det? - Et fjollet plastikæble.
En lille gave.
- Er det flere penge? - Vær ikke så grådig.
Hvem er det der?
Hvad?
- Hvad? - Kom!
Precious, hvor skal vi hen?
Hvad synes du, skal jeg gøre? Vent lidt.
Ja, Precious?
Min mor ringede i går aftes.
Vi har ikke noget forhold til hinanden, vi taler ikke sammen.
Nogle har et lys i sig, der lyser for andre.
Måske befandt de sig i en tunnel -
- hvor det eneste lys, de havde, var det inden i.
Og jeg tænkte på, hvor stærk du må være.
Og længe efter de er kommet ud ad tunnelen...
Jeg hjælper med at rydde op.
... lyser de stadig for alle andre.
Sådan opfatter jeg ms. Rain.
Jeg læste en bog om en kvinde, der flygtede til et bosted.
Hun spurgte, hvad et bosted var.
De sagde, det var halvvejs mellem hendes gamle liv og det nye.
Det betyder, jeg ikke kan blive her. Men der er lang vej endnu.
Det bliver fantastisk at få sin egen lejlighed.
Abdul er ni måneder og kan næsten gå.
Jeg har læst for ham, siden han var nyfødt. Han kan allerede tælle.
Mor, far...
Den gamle skole føles allerede som en dårlig drøm.
Jeg ville ønske, mit liv var begyndt her, men med Abdul.
Jeg vil også have Mongo. Jeg vil have hende tilbage.
- Davs, miss Cassidy. - Du har besøg.
- Hvem er det? - Jeg spurgte ikke. Skal jeg tage Abdul?
Det er ikke nødvendigt.
Din far er død.
Er det det hele?
Han havde aids-virusen.
Nu drømmer du igen. Hører du efter, Precious?
Hørte du, hvad jeg sagde?
- Har du det? - Har hvad?
- Aids-virusen. - Nej.
- Hvordan ved du det? - Vi gjorde det aldrig bagfra.
Du burde gå til lægen, mor.
Kommer du hjem?
Precious!
Rita...
Hvad mener jeg med at "protagonistens omstændigheder er urokkelige"?
Det ved jeg ikke.
Det er som hvis Rita gør noget, og hun bliver ved-
- selvom jeg prøver at stoppe hende. Hun kører bare videre. Urokkelig.
Vi ses i aften.
Hvorfor lige mig?
Kom med mig.
Precious?
Hører du efter?
Jeg er hiv-positiv.
Jeg har ikke noget at skrive i dag.
Er babyen rask?
Ja, men jeg skal holde op med at amme ham.
Du sagde engang, at du aldrig havde fået fortalt din historie.
- Skriv. - Rend mig!
I ved, hvad jeg har været gennem.
Jeg har aldrig haft en kæreste.
Min far sagde, han ville gifte sig med mig. Det er sgu ulovligt!
Skriv!
Jeg er træt, ms. Rain.
- For dig selv og dem der elsker dig. - Ingen elsker mig.
- Der er mange, der elsker dig. - Lyv ikke for mig, ms. Rain.
Kærlighed har aldrig givet mig noget.
Kærligheden slog mig, voldtog mig og kaldte mig et dyr.
Den fik mig til at føle mig værdiløs, den gjorde mig syg.
Det var ikke kærlighed.
Din baby elsker dig.
Jeg elsker dig.
Skriv!
Hvad tænker du på?
Du har aldrig fortalt om dit forhold til din mor.
Nej, det har jeg vel ikke.
Jeg er her for at hjælpe dig. Du kan tale med mig, du er tryg her.
- Du har ret. - Vi kan tale om din far i stedet.
Vi kan tale om min mor, far, moster eller mine søskende...
- Men det hjælper ikke dig. - Du kan ikke engang lide mig.
Har vi ikke siddet sammen her i et års tid og talt om dit liv?
- Betyder det, vi kan lide hinanden? - Jeg kan kun tale for mig selv.
- Og jeg kan lide dig, det kan jeg. - Er du italiener? Hvad er du?
- Er du en slags sort? - Hvad tror du, jeg er?
- Jeg vil høre, hvad du tror, jeg er? - Jeg er tør i halsen.
- Er du tør i halsen? - Her er meget varmt.
Ja, her er varmt.
- Jeg henter sodavand, hvad vil du have? - En sodavand lyder godt.
- Tak. - Det var så lidt.
Jeg må tale med dig om din mor. Jeg ved ikke, hvad du siger til det.
Hun vil gerne se dig, og genforenes med dig og sine børnebørn.
- Hun vil komme her og møde dig. - Hvad sagde du til hende?
At jeg ville tale med dig om det.
- Det er op til dig. - Jeg har ikke tænkt over det før.
I miss Weiss sagsmappe står, at jeg har hiv og dør af det.
Jeg er ikke bange for at dø.
Men jeg er bekymret for, hvad der sker med mine børn.
Jeg skrev om... Jeg vil starte en klinik.
For mødre og deres børn.
Hvis de er syge eller sådan, det har jeg altid drømt om.
Give samfundet noget tilbage, det ville gøre min mor stolt og mine børn.
Min børn skal være stolte af deres mor.
- Det er det, jeg vil. - Det lyder godt.
Jeg læser ikke det hele op. Jeg fortæller hvad det handler om.
Rådgiverne på Fremskridtshuset...
De udspurgte mig om min mor og far, men det handlede ikke om dem.
De vil have mig i arbejde som hjemmehjælper.
- Hvor ved du det fra? - Jag stjal mappen.
De vil have mig i arbejde, jeg vil godt arbejde, men ikke for kontanthjælp.
Det giver ikke mening at stoppe i skolen nu og arbejde på et plejehjem.
Så bliver hun aldrig til noget.
- Rhonda var hjemmehjælper. - Ja, helt ude i Brighton Beach.
Rhonda arbejdede der hele dagen og natten, hun havde tilkaldevagter.
Hun tjente 6,37 dollars i timen, men det var kun otte timer.
Det er 50 dollars og 96 cent.
Det er ikke meget, specielt ikke når man tænker på, hun havde døgnvagt.
50,96 delt med 24 er 2 dollars og 12 cent i timen.
- Det er ikke ret meget. - Den gamle ringede med en klokke...
- Når hun ville have noget om natten. - Passer det, Rhonda?
De arbejder seks dage om ugen, så ser jeg kun Abdul om søndagen.
- Og jeg må stoppe i skolen. - Det er udelukket.
- Og jeg skal gå til insektmøder. - Incest.
- Var det ikke det, jeg sagde? - Du sagde "insekt".
- Hvad er forskellen? - Insekt er som en kakerlak.
Er du en slags forsker? Nej...
Det er cool, tak.
Det var svært at fortælle fremmede om min far, men det føltes godt.
Sidste uge bad ms. Rain os skrive, hvordan vi gerne ville være.
Jeg skrev, jeg ville være meget tynd og have lys hud og langt hår.
- Loretha Holloway? - Gå derhen.
- Hun skrev, jeg er smuk, som jeg er. - Der er ingen børn at lege med.
Så ti stille og bliv her, jeg må sørge for, at de ikke stopper hjælpen.
Og på en eller anden måde -
- lige nu, jeg ved ikke hvorfor, men...
Jeg synes, hun har ret.
Værsgo...
Claireece Jones.
Jeg synes, hun har ret.
- Lad os tale om overgrebene. - Der var ingen stoffer i mit hjem.
Precious ved, hun får bank, hvis hun tager stoffer med hjem.
De ved, hvad jeg taler om.
Jeg taler om seksuelle og fysiske overgreb.
- Mod Precious. - Hvorfor sagde De det så ikke?
Netop, det.
Hvad vil De vide?
Ifølge Precious' papirer har hun fået to børn med Deres kæreste-
- afdøde Carl Kenwood Jones, som også er hendes far.
- Ja... - Stemmer det?
Ja, ms. Weiss.
De har ringet hertil-
- fordi De vil genforenes med Precious og Deres barnebarn.
Jeg skal vide, hvad der foregik i det hjem.
Jeg forstår godt, hvad De vil tale om. Men jeg ringede-
- fordi jeg vil se Precious og mit barnebarn.
Fordi de tilhører mig.
Der var en gang, hvor Precious havde alt, det ved hun.
Jeg og Carl elskede Precious. Det skal De vide.
Vi havde drømme. Precious blev født dengang-
- ms. Wests søn blev dræbt.
Om sommeren, hun blev født om sommeren...
- Husker du det? - Jeg blev født i november.
November.
Ja, det er rigtigt.
Mit Skorpionbarn.
I ved...
Skorpioner kan være svære.
Jeg siger ikke, de lyver, det er ikke det, jeg siger.
Men man skal holde øje med dem.
Kan vi tale om selve overgrebene?
Om de fysiske og seksuelle overgreb, der fandt sted i Deres hjem.
Hvornår begyndte det, hvor fandt det sted, og hvordan reagerede De på det?
Precious var en lille pige.
Prøv at huske, hvor gammel hun var.
Hun var tre år.
Jeg gav hende flaske.
Jeg gav Carl brystet.
Min mælk var ikke tørret ind.
Det var ikke pga. hende, det var fordi Carl...
Carl suttede på dem, så mælken løb stadig til.
Jeg troede, det var hygiejnisk.
Jeg gjorde det, min mor sagde jeg skulle gøre med mit barn.
Det gjorde jeg, og nu sidder De og dømmer mig.
Nej, men De beder om penge og om at blive ført sammen med Deres barnebarn.
Jeg kan ikke lide Deres blik, De ser på mig, som om jeg er en skide monster.
- Vi bruger ikke den slags sprog her. - Hun skulle ikke amme efter ham.
De ting han... Det var ækelt, ms. Weiss.
Jeg...
Jeg havde en mand, og jeg har et barn.
Jeg måtte sørge for dem begge to. Forstår De?
Ville jeg have, at Carl skulle røre mit barn?
Jeg lagde mit barn på den ene side af mig.
På en pude.
Den var lyserød.
Den var broderet med hendes navn i hvidt-
- fordi hun var dyrebar. Jeg lagde mit barn på puden.
Carl lå på den anden side af mig.
Og så... gjorde vi det.
Så lænede han sig over mig og befamlede mit barn.
Jeg spurgte ham... Jeg sagde: "Carl, hvad gør du?"
Han sagde, jeg skulle lukke røven, og at det var godt for hende.
- Hvad gjorde du så? - Jeg holdt min kæft.
Og De skal ikke sidde der og dømme mig.
De lod ham begå overgreb mod deres datter. De tillod ham at gøre det.
Jeg ville have, han skulle elske med mig, han var min mand.
Det var min mand, og han ville have min datter.
Det er derfor, jeg hadede hende. Min mand skulle elske mig.
Han skulle have elsket med mig, men han kneppede min unge.
Og hun fik ham til at rejse.
- Hvis fejl var det? - Hendes! Hun lod ham tage sig.
Hun sagde ingenting. Hun skreg ikke, ingenting!
De ting, hun har sagt, jeg gjorde ved hende...
Hvem skulle elske mig?
De har jo eksamen og ved alting.
Hvem skulle elske mig? Hvem fik mig til at have det godt?
Hvem rørte mig og fik mig til at have det godt? Hun fik ham til at rejse.
Når De sidder der og skriver Deres skide notater-
- om hvordan, De synes, jeg er, og hvorfor jeg gjorde det og alt det.
Det var, fordi jeg ikke havde nogen.
De folk fra...
... Each One Teach One...
De ringede til mig.
De fortalte, at min lille pige skrev digte...
Jeg har, vent lidt...
Nej!
Undskyld.
Jeg vil ikke have nogle penge, ms. Weiss.
- Jeg er virkelig ked af det. - Jeg tog standardprøven igen.
- Hvordan gik det? - Jeg fik 7,8.
Sidste gang var det 2,8.
Ifølge prøven læser jeg som en i ottende klasse.
Næste år er det high school og efter det college.
Jeg kan også godt lide dig.
Men du kan ikke klare mig, du kan ikke klare det her.
Jeg vidste ikke, hvem du var før i dag.
Selv med alt det, du har gjort imod mig.
Måske var jeg for dum, måske ville jeg ikke forstå det.
Men du får mig ikke at se mere.
Bye, bye.
Jeg ville ikke have, han gjorde mit barn fortræd.
Jeg ville ikke have det. Jeg sagde til ham:
"Carl, hvad gør du? Hvad gør du?"
Vil De få hende tilbage? De kan godt, det er det, De gør.
Det er det, De gør. De skal få mit barn til at komme hjem.
De sagde, jeg kunne komme, og så ville De få min Precious til at redde mig.
Ms. Weiss...
Til dyrebare piger overalt
Tekster: Genia Bergmann Ordiovision 2010